Men ironisk nok har jeg stor tiltro til, at menneskeheden vil se virkeligheden i øjnene og vænne sig at se mere afbalanceret på, hvad der skal til for, at vi kan få et dynamisk samfund, og igen se børn som havende en større værdi.
Ale ironií osudu mám víru v humanitu, uvědomuji si realitu, ve které žijeme, a přizpůsobuji se vyrovnanějšímu pohledu na to, co pulsující společnost potřebuje a znovu kladu důraz na děti.