Vi kan altså sige temmelig rent ud, at en række af Unionens medlemsstater blot har talt med tomme ord om energieffektivitet, økonomisering og det definitive mål om et lav-CO2-samfund, og hvilken fremtiden er der så for en økonomi, for husholdninger og for transport med nul CO2-emissioner?
Následkem toho můžeme jen tvrdě konstatovat, že mnohé členské státy Unie jen planě slibovaly energetickou účinnost, hospodárnost a konečný cíl - "společnost s nízkým podílem uhlíku" -, takže jaká je zde vyhlídka na ekonomiku, domácnosti a dopravu s nulovými emisemi uhlíku?