På grundlag af den jugoslaviske forfatning af 1974, hvori Kosovo næsten havde lige så meget selvstyre som de daværende seks delrepublikker, var en fredelig sameksistens mellem serbere og albanere inden for én stat måske stadig mulig.
Podle jugoslávské ústavy z roku 1974, která Kosovu poskytla téměř tolik autonomie jako tehdejším šesti federálním republikám, to mělo umožnit pokojnou společnou existenci Srbů a Albánců v rámci jednoho federálního státu.