De nationale lovgivere skal fortsat have spillerum, netop for at de fleksibelt kan sikre beskyttelsen af forbrugerne lokalt og hurtigt kan gribe ind over for nye problematiske udviklinger inden for forbrugerbeskyttelsen.
Vnitrostátní zákonodárci musí mít dostatek volnosti, aby flexibilně zaručili ochranu spotřebitelů ve svých vlastních zemích, a aby se rychle vypořádali s nežádoucími novými jevy v oblasti ochrany spotřebitele.