Keeruline on selgitada Euroopa üldsusele, miks näiteks Monaco prints või suured rahvusvahelised ettevõtted nagu Heineken ja Nestlé saavad tuhandeid eurosid sissetulekutoetusena põllumajandustoetuse näol vaid sellepärast, et neile kuulub osa maad, samas kui tõelised talunikud püüavad sageli kuidagi ots otsaga kokku tulla.
Těžko se vysvětluje evropské veřejnosti, proč například monacký princ nebo velké nadnárodní společnosti jako Heineken a Nestlé dostávají stovky tisíc eur jako podporu příjmů v podobě zemědělských dotací jen proto, že vlastní nějakou půdu, zatím co skuteční zemědělci často bojují o přežití.