Riigi presidendi kandideerimine parlamendivalimistel on demokraatlike riikide ajaloos ennekuulmatu, täpselt nagu ka radikaalse liikumise "Naši” juhi nimetamine noorte asjade ministri kohale ning keeldumine võtta vastu Euroopa Parlamendi inimõiguste allkomisjoni delegatsiooni.
Kandidatura prezidenta státu v parlamentních volbách je dosud nepoznaný precedens v historii demokratického státu, právě tak jako nominace hlavy radikálního hnutí Naši na post ministra pro záležitosti mladých a odmítnutí přijmout delegaci z podvýboru pro lidská práva Evropského parlamentu.