Enamik liikmesriike käsitlevad neid kahte protsessi teineteist täiendavatena ja paralleelsete jõupingutustena ühise eesmärgi suunas: saavutada õiguslikult siduv rahvusvaheline õigusakt kassettlahingumoona kohta.
Většina členských států vnímá tyto dva procesy jako komplementární a považuje je za souběžné úsilí vedoucí ke společnému cíli, konkrétně k mezinárodně právně závaznému nástroji týkajícímu se kazetové munice.