Når en person har brug for planlagt behandling i en anden medlemsstat, og det er objektivt lægeligt begrundet, har vi dog allerede forordning (EF) nr. 883/2004, som giver en patient adgang til sundhedsydelser, uden at han selv skal bære omkostningerne.
Въпреки това в случаи, когато лицето наистина се нуждае от планирано лечение в друга държава-членка и съществуват обективни медицински причини за това, все още действа Регламент (ЕО) № 883/2004, според който пациентът ще получи здравно обслужване, без да поема разноските по него.