EU er kendetegnet ved Lissabonstrategiens, stabilitetspagtens og Maastrichttraktatens græsrodsfjendtlige politik, som har til formål at lægge krisens byrde på arbejdernes skuldre ved at skære ned i lønningerne, gøre fleksible ansættelseskontrakter til reglen og skabe arbejdsløshed og med nye forsikringsfjendtlige omslag.
Общ компонент на Европейския съюз е антинародната политика на Лисабонската стратегия, на Пакта за стабилност и на Договора от Маастрихт, чиято цел е да прехвърлят бремето на кризата върху плещите на обикновените хора посредством орязване на заплатите, въвеждане на практиката на временни трудови договори, разпределяне на безработицата и нови антиосигурителни промени.