Вместо да позволим на тържествените ни европейски обещания за оказване на помощ да заприличат само на намерения, после - на неясни стремежи, и накрая, на трагично тихи предателства, трябва да удвоим усилията си и да се постараем точно нашето поколение най-после да изпрати бедността в историята.
Instead of allowing our European aid pledges to drift towards being mere intentions, then vague aspirations, and, eventually, tragically quiet betrayals, we should instead redouble our efforts to make sure that ours is the generation that finally does make poverty history.