Вторият пункт по отношение на действието на директивата обаче - и възможно е той да е най-важен - е, че за пръв път се признава приносът на студийните музиканти, чрез създаването на фонд, който им позволява да си осигурят авторско или друго възнаграждение за техния труд, който е бил експлоатиран от хората през дълъг период от време и за който могат да получат само еднократно заплащане, ако имат късмет.
But the second point with regard to what this directive is doing - and possibly the most important of all - is that for the first time it recognises the contribution of session musicians by establishing a fund to allow them to ensure that they have a return and remuneration for their work - which has been exploited by people over a long period of time - for which they may only get a one-off payment if they are lucky.