При всяко бедствие ние се срещаме тук, в тази зала, и подемаме хора на оплаквачките; обикновено казваме, че станалото е трагедия, и свеждаме глава в памет на жертвите.
Iga kord, kui on katastroof, siis koguneme siia istungisaali ning hakkame kooris kurtma ja ütleme muidugi, et juhtunu on tragöödia ja langetame pea hukkunute mälestuseks.