Най-после всичко това е вид "фалшиво съзнание", както Енгелс го нарича: те вярват, че тибетците не разбират проблема в неговата същина и затова не трябва да се допуска истинска демокрация.
Lõppkokkuvõttes on kõik see nähtus, mida Engels nimetas "võltsteadlikkuseks”: nad usuvad, et tegelikult ei saa tiibetlased asjast üldse aru ja seetõttu ei peaks neile täielikku demokraatiat lubama.