Военните нахлувания не спряха, нито пък ежедневните арести, а понякога и убийства на граждани; тормозът от страна на заселниците и техните въоръжени нападения и изгаряния на домове, каквито имаше в Хеброн, Наблус и други райони; както и терористичните нападения, извършвани от заселници срещу фермери през сезона на маслините, които се считат от нашия народ за символ на мира и живота, а не просто средство за препитание на десетки хиляди палестински семейства.
Sõjalised rünnakud ei ole lõppenud, samuti mitte igapäevased vahistamised, aeg-ajalt aset leidvad palgamõrvad ega asunike jõhkrutsemine, nende relvastatud rünnakud, majade süütamised - nagu juhtus Hebronis, Nablusis ja mujal - ja terrorirünnakud talunike vastu oliivihooajal, mida meie inimesed peavad rahu ja elu sümboliks, mitte ainult kümnete tuhandete Palestiina perede elatusallikaks.