Борбата с "терористичната заплаха" отново се използва като претекст, необходим на ЕС, за да завърши реакционната си институционална рамка, която по същество работи срещу работническата класа и движението на обикновените хора и защитава властта на капитала, като допълнително подкопава суверенните права на държавите-членки.
Võitlust nn terroriohu vastu on taas kasutatud kui ettekäänet, mida EL vajab oma tagurliku institutsioonilise raamistiku lõpuleviimiseks, mis liikmesriikide suveräänseid õigusi veelgi õõnestades töötab põhimõtteliselt töölisklassi ja rohujuurte tasandi liikumise vastu ning kaitseb kapitali võimu.