Доказателство за това е случаят с френските найотдалечени региони Мартиника и Гваделупа, където в Мартиника 20 % от земята, 20 % от повърхността на острова, което е площ от 1 000 км2, бяха безкрайно замърсени с хлордекон, чиято устойчивост е неизвестна.
Selle tõenduseks on Prantsusmaa kaugeimate piirkondade, Martinique'i ja Guadeloupe'i juhtum; Martinique'il on 20 % maast, 20 % saare pindalast - see tähendab 1000 km2 suurusest alast, määramata ulatuses saastatud kloordekooni molekulide poolt, mille püsivus on teadmata.