Se että parlamentin enemmistö haluaa säilyttää nykyiset rahapelipolitiikkaa koskevat kansalliset lait eikä korvata niitä pelkällä ohjesäännöstöllä, joka tarjoaisi huomattavasti heikomman kuluttajansuojan, ei tarkoita etteikö markkinoita saisi vapauttaa.
Фактът, че мнозинството в Парламента е склонно да запази настоящото национално законодателство относно политиката за хазарта и не иска просто да го замени с практически кодекс, който ще предостави на потребителите много по-малка защита, не означава, че пазарът не трябва да бъде либерализиран.