Jälkipolvet muistavat tavan, jolla Euroopan poliittinen järjestelmä käsitteli Lissabonin sopimusta, häpeällisenä kahdelta osin: ensinnäkin sen läpiviemiseksi käydyn poliittisen prosessin suhteen ja toiseksi sopimuksen todellisen tarkoituksen ja sen sisällön osalta.
Начинът, по който европейската политическа номенклатура работеше по Договора от Лисабон ще бъде запомнен от бъдещото поколение като позор в две отношения: първо, по отношение на политическия процес за неговото прокарване и второ, по отношение на действителната цел на договора и неговото съдържание.