Budėjimo laiko problema pirmiausia yra viešojo aptarnavimo sferoje dirbančių žmonių problema, kur ilgesnės darbo valandos reiškia ne tik blogesnes gydytojų ir slaugių darbo sąlygas, bet ir kelia grėsmę pacientų sveikatai ir saugumui, o tuo pačiu ir gydytojų civilinei atsakomybei už blogai atliktą darbą.
Проблемът за времето на разположение засяга най-вече работещите в областта на обществените услуги и преди всичко в здравеопазването, където удължаването на работното време означава не само по-лоши условия за лекарите и медицинските сестри, но същевременно представлява заплаха за безопасността и здравето на пациентите и повишава вероятността от грешки при лечението, със съответните последствия за гражданската отговорност на лекаря.