В резюме положението на афганистанските жени може, грубо казано, да бъде описано в 12 кратки точки, а именно: средна продължителност на живота 44 г.; висок процент смъртност при раждане (1600 на 100 000 раждания); само 14 % от всички жени над 15-годишна възраст могат да четат; по-нисък статут, защото жените са собственост на мъжете; голям и растящ брой заплахи за жените с обществена роля, включително убийства; почти никаква защита на женските организации в Афганистан от страна на местните органи или от чуждите войски срещу целенасочени атаки; семейството решава, в общия случай, дали момичетата може да учат; повтарящи се нападения над девически училища - например през ноември 2008 г. осем ученички и четири учителки бяха обезобразени в град Кандахар от талибани, които заляха лицата им с киселина; постоянна заплаха от сексуално насилие в и извън брака; около 57 % от всички момичета биват омъжени преди да навършат 16 г.; за престъпленията, извършени срещу жени, почти не се съобщава поради страх от отмъщение от семейството, племето, извършителите или дори полицията; самонаранявания и дори самоубийства на афганистански жени, доведени до отчаяние от безизходното си положение.
Postavenie afganských žien možno v podstate stručne zhrnúť do 12 bodov, a síce priemerná dĺžka života 44 rokov; vysoká úmrtnosť pri pôrode (1 600 zo 100 000 pôrodov); len 14 % žien starších ako 15 rokov vie čítať; nízka úroveň spoločenského postavenia, lebo ženy sú vlastníctvom mužov; časté a narastajúce prípady vyhrážania sa a zastrašovania žien vo verejných funkciách vrátane vrážd; prakticky žiadna ochrana afganských ženských organizácií miestnymi orgánmi alebo zahraničnými vojskami pred cielenými útokmi; o tom, či dievča získa vzdelanie, väčšinou rozhoduje rodina; nepretržité útoky na dievčenské školy - napríklad v novembri 2008 zohavil Taliban osem školáčok a štyri učiteľky v Kandaháre tým, že im nastriekali do tváre kyselinu; pokračujúce hrozby sexuálneho násilia v manželstve aj mimo manželstva; približne 57 % dievčat sa vydá pred dosiahnutím 16 rokov; zločiny páchané na ženách sa skoro vôbec neoznamujú zo strachu pred odplatou zo strany rodiny, kmeňa, páchateľov alebo dokonca polície; a sebapoškodzovanie a dokonca samovraždy afganských žien v dôsledku beznádejnej situácie.