Způsob uvažování, kdy národní identita chrání sama sebe trestním zákoníkem, v němž článek 301 představuje nepřetržitý referenční rámec, a v kterém se popírají chyby národa, je s tímto zvykem ve vážném konfliktu.
Mąstysena, pagal kurią nacionalinį identitetą gina Baudžiamasis kodeksas, kurio 301 straipsniu dažnai remiamasi ir kuris neigia tautos klaidas, labai prieštarauja minėtam papročiui.