V Itálii jsme svědky honu na čarodějnice směrovanému vůči rumunským a romským občanům, doprovázenému řadou trestných výprav: dokonce i děti ve školách se staly terčem výsměchu a týrání. Otázka bezpečnosti je tak zcela na místě, nemůžeme však propadnout polemizování a zneužívání určitých situací, což by záměrně vedlo k podněcování nenávisti a xenofobie, pouze z důvodu stranění některé skupině obyvatel.
Potencialūs to padariniai kelia susirūpinimą.Pamatėme, kaip Italijoje iškilo raganų medžioklės kultūra, nukreipta prieš rumunus ir romus, ir buvo surengta daug baudžiamųjų ekspedicijų:net vaikai mokyklose patyrpanieką ir su jais buvo blogai elgiamasi.Saugumo problema, žinoma, pagrįsta, bet negalime patekti į polemikos spąstus ir klausimo eksploatavimą, sąmoningai siekdami kurstyti neapykantą ir ksenofobiją vien dėl šališkų priežasčių.Jei Italijos politika atgautų objektyvumą, visuomensužinotų, kad Italija nebuvo perpildyta nusikalstančių migrantų.Imigracija išties yra toks klausimas, kuriam reikia Europos koordinavimo, bet negalime panaudoti Europos, kad tiesiog apribotume migrantų judėjimo laisvę.