Připomínám také skutečnost, že monopol plynoucí z průmyslově právní ochrany je pro každou ekonomiku přínosem a stimulem dalšího rozvoje, rovněž tak zásadu, že práva k duševnímu vlastnictví, tedy i k průmyslovému vlastnictví včetně průmyslových vzorů, lze omezit jen výjimečně k obecně prospěšnému zájmu, který v tomto případě neexistuje.
Taip pat norėčiau pažymėti tai, kad bet kokia ekonomika turi naudos iš monopolio, kuriam yra suteikta teisindizaino apsauga, kadangi tai skatina augimą. Be to, reikėtų atsižvelgti į principą, kad intelektinės nuosavybės teisės, įskaitant dizaino teises, gali būti apribotos tik išskirtinėmis aplinkybėmis, siekiant viešojo intereso, o taip šiuo atveju tikrai nėra.