Jako bývalý předseda vlády mohu s přesvědčením říci, že přítomnost Francie v této oblasti je záležitostí historického dědictví, když břemeno kolonialismu bylo tak velké, že je potřebné uplatnění politiky solidarity s lidmi jako pomoci při opětovném získání míru a stability a počátku konstruktivní vlády.
Kalbėdamas kaip buvęs ministras pirmininkas galiu pasakyti su tam tikru įsitikinimu, kad Prancūzija vis dar yra šiame regione tik dėl savo didelio istorinio palikimo, kai kolonializmo našta buvo tokia, kad buvo reikalinga solidarumo su žmonėmis politika siekiant padėti jiems susigrąžinti taiką ir stabilumą bei paskelbti efektyvaus valdymo pradžią.