Banky nezodpovědně zavázaly institucionální investory, a tím i spořitele, prodejem hypotečních dluhopisů, přičemž jim tvrdily, že tyto mají rating AAA, což znamená, že by měly být teoreticky bez rizika jako vnitrostátní cenné papíry, a tvrdily, že nejsou obyčejně velmi rizikové jako půjčky, v případě kterých je objem kapitálu nižší než žádaná suma.
Bankai neatsakingai papirko institucinius investuotojus, taigi ir indėlininkus, pristatydami hipotekines obligacijas kaip AAA reitingo (teoriškai - neturinčius rizikos), o ne kaip labai rizikingas vertybinius popierius, panašius į neigiamas paskolas.