When we are compelled literally to humiliate theatre groups, young musicians, pioneering activities in the arts, writers, to humiliate them and send them packing with a slap on the back and thirty rejection slips in such a way that they begin to perceive Europe as something foreign, something opposed, contrary and hostile to any effort towards cultural creativity - an area in which the European Union should make its presence felt because our mission is not just the euro, not just enlargement, nor geostrategic expedients, but also to encourage culture to flower in this affair of European Unification - then this is indeed a sorry way to end.
Når vi tvinges til bogstaveligt talt at udslette teatergrupper, unge musikere, avantgardekunstnere og forfattere, udslette dem, når vi bare giver dem det ene afslag efter det andet, så vil de da opfatte Europa som noget fremmed, noget der er i modsætning til og fjendtligt over for et forsøg på at skabe kultur, som Den Europæiske Union burde deltage i - for vores vej er ikke kun euroen, ikke kun udvidelsen og heller ikke geostrategisk pragmatisme, vi skal også give den europæiske unionsproces en kulturel opblomstring - det er sørgeligt, at det skal ende sådan her.