Political and monetary convergence in Europe unavoidably entails convergence of the respective rules of the game in the labour market and welfare systems. But, at the same time, the single currency and the absence of labour mobility, as well as of a redistributive fiscal policy, force us into a situation of non-convergence in terms of salaries and welfare, in order to compensate for the differences in marginal productivity at national and regional levels.
Det politiske og monetære Europas konvergens medfører uundgåeligt en konvergens mellem spillereglerne for velfærden og arbejdsmarkedet, men samtidig tvinger den fælles mønt, arbejdets manglende mobilitet og mangelen på en omfordelende skattepolitik os til ikke at have nogen konvergens, når det gælder løn og velfærd, for at udligne de forskellige produktivitetsmargener på nationalt og regionalt plan.