The decision taken at Maastricht, the decision taken at Amsterdam, the decision taken at Helsinki - they all mark a signal move forward, a recognition that we have not done enough in the past to ensure that Europe's voice is heard adequately around the world and that Europe's capacities to prevent and manage crises are brought to bear with sufficient competence and vigour.
Den beslutning, der blev taget i Maastricht, den beslutning, der blev taget i Amsterdam, den beslutning, der blev taget i Helsinki - de er alle udtryk for et klart spring fremad, en erkendelse af, at vi tidligere ikke har gjort nok for at sikre, at Europas stemme høres tydeligt rundt om i verden, og at Europas evner til at forebygge og styre kriser anvendes med tilstrækkelig kompetence og kraft.