It can therefore be said that the IGC, which is charged with proceeding with the institutional reforms which will make enlargement possible, holds the future of the European Union in its hands, since it has to decide between the minimal reform laid down in the Treaty of Amsterdam and the broad reform which will allow the Union to accept the countries which are preparing for accession and pursue its task in favour of respect for human rights, peace and social justice.
Man kan derfor hævde, at den regeringskonference, der har fået pålagt at gå i gang med de institutionelle reformer, der skal gøre udvidelsen mulig, har Den Europæiske Unions fremtid i sine hænder, da den skal beslutte, om det skal være den minireform, der er forudsat i Amsterdam-traktaten, eller om det skal være en vidtrækkende reform, der gør det muligt for Unionen at tage imod de lande, som er ved at forberede sig på tiltrædelsen, og fortsætte sit arbejde for respekten for menneskerettighederne, freden og den sociale retfærdighed.