Det, som vi ser nu, og som vi har set i andre perioder i det 20. århundredes europæiske historie, er en stor usikkerhed, en vis desperation, en vis formålsløshed, og vi skal give håb og udvise en fremadrettet holdning og stærkt lederskab, således at alle føler sig som en del af EU.
Mis meil on nüüd ja mis meil oli muudel aegadel Euroopa 20. sajandi ajaloo jooksul, on rohkesti teadmatust, teatud meeleheide, teatud sihipäratus, ning see, mida meil vaja teha on, on inimeste varustamine lootuse, ettevaatava vaimu ja tugeva juhtimisega, nii et igaüks tunneks end Euroopa Liidu osana.