Forpligtelsen til at inkludere blandt dem landene i Centralasien og Mongoliet synes kun forståeligt som et forsøg på under én paraply at samle stater, som af ordførerne betragtes som steder af nogenlunde samme geopolitiske betydning, formentlig som potentielle platforme mod Rusland og Kina.
Kohustust kaasata nende hulka Kesk-Aasia riigid ja Mongoolia võib mõista ainult kui püüdlust liita ühe vihmavarju alla riigid, mida raportöörid peavad sarnase geopoliitilise tähtsusega riikideks, ja eeldatavalt võimalikeks platvormideks Venemaa ja Hiina vastu.