Generelt vil jeg sige, at "soft law"instrumenterne, som ikke har nogen retligt bindende karakter, men alligevel har visse indirekte retsvirkninger, har vist sig at kunne regulere visse fællesskabsaktivitetsområder effektivt i den sammenhæng og under de betingelser, der er fastsat i EU-traktaterne.
Minu peamine tähelepanek on, et mittesiduvad õigusnormid, millel ei ole õiguslikult siduvat jõudu, kuid millel võib siiski olla teatav kaudne õiguslik mõju, on osutunud tõhusaks vahendiks ühenduse tegevusvaldkondadest mõne reguleerimisel - EÜ asutamislepingute raames ja neis sätestatud tingimustel.