Det, som fru Harkin nævnte, handler mere specifikt om, hvilke oplysninger der skal gives til en forbruger, for hun har ret i, at mængden af oplysninger, som forbrugerne modtager, og de 48 sider komprimeret tekst, som de skal læse, efter min opfattelse (og det har altid været min opfattelse) blot udleveres for at tilfredsstille advokaterne, således at de i forbindelse med en sag kan opkræve større og større gebyrer for at informere forbrugerne om, at de enten har vundet eller tabt sagen.
See, millest rääkis proua Harkin, on kõrgema taseme tegevus, ehk küsimus tarbijale antava teabe olemuse kohta. Proua Harkinil on õigus: tarbijale antava teabe hulk ja 48 lehekülge, mis tuleb läbi lugeda väga peenikeses kirjas, mis on seal ainsa eesmärgiga, minu seisukohalt (ja see on alati olnud minu seisukoht), et rahuldada advokaate, et kohtuasja tekkimise juhul nad saaksid nõuda üha suuremaid honorare, aga see-eest et öelda teile, kas olete kaotanud või võitnud.