For mig er det ikke kun et spørgsmål om, hvad der står i traktaten, og hvad det vil betyde, eller hvilke regler der gælder. Jeg ser det som led i en vigtig proces med at optage forskellige europæiske lande - i dette tilfælde to EFTA-lande - og hjælpe dem med at føle sig bedre integreret og komme tættere på hinanden.
Minu jaoks ei ole küsimus ainult selles, mis on leppes kirjas, ning mida see pakub, või millised on rakendatavad reeglid; ma näen seda protsessi osana, osana tähtsast protsessist, mis ühendab mitmekesise Euroopa - antud juhul ka kahte EFTA riiki - ning aitab neid tunda enam integreerununa ning liikumas üksteisele lähemale.