Under disse omstændigheder - vi taler med andre ord ikke om et diktatur - er vi nødt til at træde varsomt, forsøge at styrke dialogen ved at række hånden ud og også opfordre landet, der ganske rigtigt er splittet og delt, til at indlede en intern dialog, konsensus og forsoning.
Nendes tingimustes, ja me ei räägi siin diktatuurist, peame oma samme hoolikalt kaaluma, püüdma tugevdada dialoogi, ulatades sõbrakäe, ning julgustama seda mõrades ja jaotatud riiki pidama sisemist dialoogi ning jõudma konsensuse ja lepituseni.