Det er først og fremmest Det Europæiske Konvent og dets formand, som systematisk nægtede at medtage det brudte dogme om vetoet mod ændringer af traktaten på dagsordenen i tide, og som i dag betaler prisen i form af glemsel og en systematisk nedbrydning af hans arbejde.
Esiteks Euroopa konventsiooni ja selle presidenti, kes keeldus süstemaatiliselt lisamast päevakorda õigeaegselt asutamislepingu muudatusettepanekute suhtes vetoõiguse kasutamise liigitust ja maksab täna hinda oma töö süstemaatilise tükkideks lammutamise ja unustusse vajumise näol.