For det tredje kan denne teknologi kun forbedre de ældres livskvalitet, hvis vi tager fat på nogle få store problemer. Priserne skal derfor være overkommelige, således at de er tilgængelige for alle, den nye teknologi skal gøres brugervenlig (og vi skal sikre, at de ældre og deres plejere har den nødvendige uddannelse til at forstå den), og selv om vi lever i et informationssamfund, er dette endnu ikke et inklusivt samfund, og en stor del af de ældre er derfor udstødt.
Kolmandaks, samal ajal, kui tehnoloogia võib parendada eakate inimeste elukvaliteeti, saab see tegelikkuseks mõne peamise probleemi lahendamisega: kõigile kättesaadavust võimaldavad mõistlikud hinnad, uue tehnoloogia kasutajasõbralikkus (ja eakatele ja nende hooldajatele selle mõistmiseks vajaliku koolituse andmine), ja kuigi me võime elada infoühiskonnas, ei ole see veel kaasav ühiskond, sest paljud vanemaealised kogevad tõrjutust.