Det, der nogle gange overrasker mig ved diskussionen her i Parlamentet - selv om jeg sikkert ikke burde blive overrasket - er, at de, der råber højst og længst om medlemsstaternes suverænitet, er de samme, som forsøger at undergrave denne suverænitet ved at belære og hundse med medlemsstaterne om det nødvendige i at afholde en folkeafstemning, selv om den nationale lovgivning, og dermed suveræniteten og subsidiariteten, dikterer noget andet.
Mis mind siin täiskogus toimuva arutelu puhul kohati üllatab, kuigi vist ei peaks, on see, et need, kes räägivad liikmesriikide suveräänsusest kõige pikemalt ja kõvemini, on just need, kes püüavad kahjustada seda suveräänsust, pidades liikmesriikidele loenguid ja kiusates neid vajaduse pärast läbi viia referendum, samas kui riiklikud õigusaktid ja seega ka suveräänsus ja subsidiaarsus näevad teisiti ette.