Nämä oikeudet muodostavat perustuslain selkärangan kaikissa unioniin kuuluvissa maissa: sillä tavoin ne turvaavat Euroopan unionin kansalaisia mahdollisilta hyökkäyksiltä ja hyväksikäytöltä jokaisessa jäsenvaltiossa, ja ne päätyvät oikeustieteen tulkinnan mukaan eri kansallisiin käytäntöihin.
Disse rettigheder udgør forfatningsgrundlaget i alle EU-landene. De sikrer således den europæiske borger mod eventuelle krænkelser og misbrug i alle medlemsstaterne, og via fortolkningen af retspraksis er de en del af de specifikke situationer i EU-landene.