Kun joku, joko yksilö, valtio tai joukko valtioita, katsoo, että sillä ei ole käsissään aloitetta, se joko menettää kiinnostuksensa ja laiminlyö velvoitteensa tai täyttää ne muodollisesti ilman halua ja tarmoa.
Når man, hvad enten der er tale om en person, en stat eller en samling af stater, ikke synes, at man har initiativet i aktionerne, så bliver man enten ligeglad og forsømmer sine forpligtelser, eller også opfylder man dem formelt uden engagement og substans.