Tämä toiveikkuus perustuu oleellisilta osiltaan sellaisen kansainvälisen arvojärjestyksen asteittaiseen vakiintumiseen, jota alkaa jo olla vaikea kätkeä aikansa eläneiden perusteiden kuten kulttuurierojen ja eräiden kansallisten erityispiirteiden taakse.
Dette håb ligger først og fremmest i den stigende stabilisering af et internationalt værdifællesskab, hvor det allerede nu er vanskeligt at søge tilflugt i forældede kriterier som kulturelle forskelle og visse nationale særforhold.