Kun Euroopan keskuspankki on tavoitellut paljon puhuttua hintatason vakautta, jota se pitää ainoana velvollisuutenaan, sen politiikka on ollut syvästi ristiriitaista, koska se on heilutellut aina samaa tavoitetta ajavaa inflaatiopaineiden hallintaa heilurin lailla laidasta laitaan toistuvilla korkojen nostoilla ja laskuilla, joilla on käytännössä ollut kielteiset seuraukset tuottavuuden ja työllisyyden kehitykselle.
ECB's politik har i jagten på den berygtede valutastabilitet, som den anser som sin eneste pligt, haft voldsomt modstridende kendetegn, som altid har bevæget sig som et pendul hen mod det samme mål, nemlig kontrol over inflationstrykket, og svinget fra den ene side til den anden med på hinanden følgende rentesænkninger og -stigninger til følge, hvilket i praksis har haft voldsomt negative følger for udviklingen af produktiviteten og beskæftigelsen.