Sen vuoksi jotkut ehkä päätyvät lopulta hakemaan uuden maan kansalaisuutta, mutta useat tutkimukset osoittavat, että erityisesti niille henkilöille, jotka onnistuvat palaamaan kotiin, on hyvin tärkeää, että maanpaossa vietetty aika on ollut merkityksellistä, että yksilö on pystynyt kehittämään itseään ihmisenä pakolaisuuden aikana, että hän on voinut hyödyntää omia taitojaan niin, että hän ei ole ihmisenä joutunut jäämään paikoilleen tai että pysähtyneisyys, passiivisuus, epävarmuus ja puutteelliset mahdollisuudet kehittyä omalla toimialallaan eivät ole vaikeuttaneet hänen asemaansa.
Derfor vælger nogle måske til sidst at søge statsborgerskab i det nye land, men en række undersøgelser viser, at selv for de personer, som realiserer drømmen om at vende hjem, er det meget vigtigt, at perioden i eksil har været meningsfuld, at man har fået lov til at udvikle sig som menneske undervejs, at ens kvalifikationer er blevet brugt, så man ikke som menneske går i stå eller bliver handicappet af stilstand, passivitet, usikkerhed og manglende opkvalificering til udviklingen på ens arbejdsfelt.