Ehdotetuissa ratkaisuissa noudatetaan tuhoisia suuntauksia: joustavuus mihin hintaan hyvänsä, hyvinvointivaltion uusi hajottaminen, joka merkitsee eläkkeiden leikkauksia, jokaisen oikeutetun palkkavaatimuksen ahtaan teoreettista rajoittamista ja jopa erottelevaa syrjintää eri alueiden välillä, julkisten investointien supistamista ja pakkomielteenomaista vetoamista vakaussopimukseen ja monetarismiin, jotka ovat jo aiheuttaneet korjaamattomia vahinkoja, mutta niistä ei varmastikaan ole liioin ollut apua yhä voimakkaammin dollarin ylivallan nujertaman euron tukemiselle.
De foreslåede metoder er en gentagelse af nogle dårlige løsninger, nemlig fleksibilitet for enhver pris, en yderligere afvikling af socialstaten med en nedskæring af pensionerne, en dogmatisk afvisning af ethvert rimeligt lønkrav, forskelsbehandling af de forskellige regioner, en reduktion af de offentlige investeringer og en fiks idé med at henvise til den stabilitetspagt og den monetarisme, der ikke alene har medført nogle uoprettelige skader allerede, men som bestemt heller ikke har været i stand til at støtte euroen, som i stadig større grad bliver mast af den stærke dollar.