Yhteisön ja jäsenvaltioiden politiikkojen täydentävyyden, yhteisön politiikkojen johdonmukaisuuden ja yksikköjen koordinaation täytyy olla kehitysapupolitiikan perustana, jotta kyseinen politiikka olisi vähintään yhtä tehokasta kuin parlamentti edellyttää.
Komplementariteten med medlemsstaterne, kohærensen mellem fællesskabspolitikkerne og koordinationen mellem tjenesterne bør være grundlaget for politikken for udviklingsbistand, for at denne politik når det minimum af effektivitet, som Parlamentet kræver.