Komission koko tiedonanto on kuitenkin rakennettu juuri päinvastaisen pääperiaatteen varaan, jonka mukaan kansojen itsenäistä valinnanmahdollisuutta olisi heidän paremman puolustamisensa verukkeella jatkuvasti rajoitettava lisää uusilla sääntelyillä, uusilla yhteisillä politiikoilla tai uusilla sitovilla oikeusrakenteilla, kuten kovin väärin perusoikeuskirjaksi kutsutulla ehdotuksella.
Men hele Kommissionens redegørelse bygger på det modsatte postulat, som, under påskud af bedre at forsvare de enkelte folk, siger, at man skal blive ved med at indsnævre margenen for det autonome valg med nye regelsæt, nye politikharmoniseringer eller nye forpligtende juridiske strukturer som udkastet til charteret for de grundlæggende rettigheder, som de med urette kaldes.