L'Europe appose donc sa signature à des accords internationaux, et puis la directive arrive, ainsi que les politiques concrètes sur le terrain, et là elle annonce qu'elle ne pourra pas atteindre les objectifs fixés ou bien elle les diffère à des dates telles que la crédibilité même de la signature de ces conventions internationales est posée.
Europa sætter altså sin underskrift på internationale aftaler, og bagefter kommer direktivet og den konkrete politik i marken, og så pludselig bekendtgør Europa, at det ikke vil kunne nå de fastsatte mål, eller også udsætter det dem til datoer, der gør, at selve troværdigheden i underskriften på disse konventioner kommer i fare.