Or, sur ce plan, MM. Blair et Aznar et ceux qui les ont suivis sont prisonniers d'archaïsmes banalement conformistes de la vieille pensée libérale. Laisser faire le marché, en particulier financier, flexibiliser les salariés, diminuer le coût du travail, quitte à doper la machine à fabriquer des inégalités, de la précarité et de l'exclusion à l'échelle de toute la planète.
I den forbindelse er Blair, Aznar og de, der har fulgt dem, fanget i nogle banalt konformistiske og forældede gammelliberale opfattelser, nemlig at man skal lade markedet - og navnlig finansmarkedet - passe sig selv, gøre lønmodtagerne fleksible og reducere arbejdsomkostningerne, om man så skal skabe ulighed, utryghed og udstødelse i produktionsapparatet over hele verden.