Ordningen skal altså være enkel og anvendelig, den skal være forståelig for alle forbrugere, noget vi sætter i højsædet, og især skal den ikke rumme undtagelser og smutveje, det vil sige muligheder for at overtræde forordningens bestemmelser ved hjælp af indviklede formuleringer og lokale eller særlige undtagelser og anvendelsesmåder.
Dat betekende dus dat er een stelsel moest komen zonder uitzonderingen, zonder achterdeurtjes - zoals men pleegt te zeggen - zonder ontduikingsmogelijkheden dus. Daarom moesten de bepalingen zo eenvoudig mogelijk worden geformuleerd en alle uitzonderingen, plaatselijke of speciale uitzonderingen en toepassingen worden vermeden.